Subtitrare realizată de Avocatul31 avocatul31@yahoo.com resincronizare CODYBOSS1969
25 aprilie 1945. Ziua eliberării.
Războiul s-a sfârșit.
De... ce?
Grăbiți-vă, camarazi, în numele lui Stalin!
Bandiții în cămăși negre sunt aici!
Repede! Este Wildcat, partizanul.
Și eu vreau o armă.
- Ce faci? Dă-mi drumul. - Și eu vreau o armă.
Am fost bun să tai liniile telefonice, așa că sunt bun să port și armă.
Haide, Wildcat. Haide... Dă-mi una. Mi-ai promis. Wildcat!
Ce mai aștepți?
Ia-o pe asta. Și încărcătorul.
Poftim. Unde te duci?
Vreau și eu să ucid!
Aici este Brigada Partizanilor Patriotici pentru Eliberarea Italiei.
În ultimele minute, am cucerit postul de radio din Milan.
Orașul a fost eliberat.
Orașul Milan eliberat salută restul țării.
Repet, aici este Brigada Partizanilor Patriotici pentru Eliberarea Italiei.
În bucuria acestui memorabil eveniment,
gândurile noastre trebuie să se îndrepte către cei care și-au dat viețile
pentru sfârșitul asupririi Italiei de către naziști.
Dar gândurile noastre, mai presus de toate, se duc...
Leonida, ce faci aici?
Nu te-am văzut.
Leonida, ce este cu prostia asta? Dă-mi arma aia.
Dă-mi drumul!
- Trăiască Stalin. - Ai înnebunit?
..Brigada Partizanilor pentru Eliberarea Italiei.
Fascismul ne-a lăsat moștenire mizeria...
Trăiască Stalin.
Attila și Regina.
Attila și Regina!
Trage, Attila! Trage!
- Omorâți-o! - Nenorocito!
Regina!
Attila!
Vin! Vin!
Haide. Haide!
S-au întors rândunicile.
Așteaptă! Așteaptă!
Aici a murit bunicul meu.
Ridică-te!
Stai jos.
Stai!
Știai că în America fiecare vacă are troaca ei?
Vacile americane sunt norocoase. Trăiesc mult mai bine.
Nu ți-ar plăcea să te duci în America, Leonida?
Spune-mi Olmo.
Credeam că numele tău este Leonida.
Olmo este numele meu de partizan.
- Știi cine a fost Olmo? - Știu că a fost cel mai curajos.
Cel mai curajos.
Ei bine, micul meu prieten partizan, ce zici de stăpânul tău?
Nu mai există stăpâni.
Mulți ani mai devreme...
A murit Verdi!
A murit Giuseppe Verdi!
Împinge! Împinge!
Împinge! Împinge! Împinge!
S-a născut! S-a născut!
Uite ce bebeluș frumos am făcut.
Continuă, vine.
- Închide ușa, Rosalba. - Faceți liniște, copii!
- Este băiat! Este băiat! - O altă gură de hrănit...
- Rosina are un băiat! - Un alt fund de șters.
Este băiat!
Rigoletto, o să-i dai cocoașă...
Are un băiat!
Este băiat! Un băiat! Mai avem un băiat!
Nefericita!
Este băiat!
Ai auzit asta, nefericito?
Bastardul s-a născut înaintea fiului stăpânului.
O să mă enervez și o să urc acolo.
Eleonora, împinge. Iese. Simt că iese. Împinge!
Haide! Mai tare! Împinge!
Haide!
Nenorocita.
Tată. Tată!
S-a născut Alfredo! Alfredo!
Același nume cu al meu.
Și dacă este fată?
Nu este fată, nu?
Pot să deosebesc un băiat de o fată. Are tot ce-i trebuie unui băiat.
Are deja expresia tatălui lui.
Are deja și banii bunicului...
Ce băiețel frumos!
Giovanni, Giovanni. Giovanni!
- Ce este? - Cum se simte mama?
- Foarte bine. - Sărut-o din partea mea.
...binecuvântat de Rai...
Adus din Grădina Raiului...
să fie urmașul Domnului...
O inimă pioasă, virtuțile unui Patriarh...
Taci din gură!
- Giovanni, Giovanni. - Da, tată?
Scrie-i fratelui tău. Scrie-i ce-ți spun.
Da, tată.
"Ottavio..." De ce nu ai cu ce să scrii?
"Ottavio Berlinghieri, Hotelul Bains, Lido, Veneția."
"Anunțăm nașterea primului Berlinghieri din secolul 20. Stop."
"Ne rugăm Domnului să nu semene cu tine. Stop."
"Ți-ai găsit soție" Semnul întrebării. Cu afecțiune, tatăl tău." Ai notat?
- Desigur, tată. - Bine.
Sora Desolata. A venit sora Desolata!
- Dragă frate... - Este băiat, băiat!
Bravo! Bravo!
Poți să dai jos cuferele
pentru că nu mă voi întoarce niciodată la mănăstirea aia.
Monseniorul a devenit foarte crud.
Le preferă pe noile venite și mă neglijează. Așa face.
Nu îți pot spune cât de prost crescute sunt. Ieri, am...
- Rigoletto, pălăria mea. - Alfredo...!
Da, d-le.
- Domnul să fie cu tine. - Și cu spiritul tău.
Sunt și aici preoți. Este o conspirație, îți spun eu.
Cocoșatule, ce vezi acolo?
Zăpadă. Este zăpada peste tot. Ca iarna.
- Și mai ce? - O catedrală cu turle.
- Și altceva ce? - Sticle.
- Sticle? - Sticle!
Acolo este ca în paradis și dvs. sunteți patronul, domnul, stăpânul
și aș fi Sfântul Petru dacă mi-ați da mie cheile.
- Ia-ți liber restul zilei. - Mulțumesc, patroane.
Stop! Stop! Poftim. Bea, bea.
Pentru tine. Oprește-te. Nu se mai muncește astăzi.
Enzo, un vin special.
- Sărbătorim. - Felicitări, patroane.
- Unde este... Dalco? - Leo este în vie.
Asta este ultima sticlă!
Dar sticla mea?
- Scrie pe ea șampanie. - Pentru o nuntă sau o înmormântare?
Acolo, în vie.
Destinul. Amândoi născuți în aceeași zi.
Destinul cere să bem, nu?
D-le Alfredo, știi câți Dalcos suntem acum?
Am pierdut socoteala.
Știu că atunci când ne așezăm să mâncăm, suntem 40 la masă.
Ești un om norocos, Leo. Recunoaște.
Este un bastard, dar măcar este băiat.
Băieții nu mănâncă ca toți ceilalți?
Ce naiba te deranjează?
Este în firea lucrurilor. Mai întâi au apărut pe lume țăranii...
- Apoi patronii... - Stăpâni, țărani... prostii!
- Toți ne-am născut egali! - Toți egali, nu?
Voi! De ce stați acolo?
Beți. Beți, nenorociților!
Bea cu mine.
Bem sau nu?
Născuți odată. Trebuie să însemne ceva.
Probabil înseamnă că vom muri împreună.
Filozof de doi bani...
Vreau ca al meu să studieze dreptul.
Al meu, cum să fure.
Ai putea să-l faci preot...
Vinul ăsta nu este al nostru. Prea sec.
Nici mie nu mi-a plăcut.
Rigoletto, fugi până la Primărie. Spune-le că pe băiat îl cheamă Alfredo.
Berlinghieri AIfredo,
născut din Giovanni și Eleonora Rosetti.
Leo, ce nume o să-i dați la al vostru?
Cum o să se numească al vostru?
Olmo.
Ca un ulm.
Născut din Late Oscar și Rosina Coppo.
Oscar? Oscar a murit de patru ani.
Asta este și ideea. Respect pentru cei morți.
Nenorociților...
Rigoletto, poftim, bea.
Măgarilor.
Are nevoie de o cană de vin!
Ce credeți?
Leo, Leo. Haide, trebuie să încerci și tu.
Nu mă cațăr eu pe diavolul ăla roșu.
Nu știu cine este mai rapid,
un om cu un cal și o mașină sau un om cu inimă și mușchi.
Haide! Puțin mai repede!
Iată...
Ce ziceți de asta? Jumătate de acru în...
zece minute, singur. Ar fi durat o jumătate de zi pentru șase oameni.
Dar asta?
Desigur, nu poți să spui că este o treabă bună, nu, d-le Giovanni?
Uită-te cât fân a rămas în urmă.
Puțin fân nu înseamnă nimic, nu? Nu sunteți de acord?
Nu realizați, vite proaste, că ăsta este un dispozitiv important?
Suntem primii din vale care avem o greblă mecanică pentru fân.
Binecuvântați să fie ultimii care o vor avea.
Cine are nevoie de o mașină care arată ca o hienă?
19!
Miros urât și în afară de asta, ești dezgustător.
20!
20.
Nu ai văzut încă nimic.
Poftim, sărut-o. Mușc-o.
Sări în lac!
Olmo este un bastard.
Olmo este un bastard
Olmo este un...
Poftim, mănânc-o și să arzi în iad!
Lașule!
Haide, fugi! Fugi, lașule!
Tu ești așa. Te iei de fete și de copii.
Eu zic că nu poți nici măcar să joci "Fă ca mine"!
Și eu zic că pot.
Du-te să urinezi în buzunar!
O să te aranjez eu.
Ce faci?
Regulez pământul.
- Acum ce faci? - Ascult cum îmi vorbește tata.
În stâlpul de telegraf?
Nu aud nimic.
- Ești nebun? - Vom vedea cine este curajos și cine las.
Când o să treacă pe deasupra, închide ochii să nu te orbească.
O să mă asigur că nu fugi.
Nu, nu! Lasă-mă! Lasă-mă să plec!
Vezi? Ești fricos! Ești un laș!
Olmo! Olmo!
Olmo!
Trăiești să nu?
Diavolul are grijă, patronul este speriat.
Cât de departe este până la Fecioară din camp?
Atât cât a fost dintotdeauna, trei kilometrii.
Am văzut odată un tren lung cât de aici până la mormântul sfânt al Fecioarei.
Am un tren în pantaloni care este mai lung.
Se laudă...
Ai văzut invenția aia de afară?
Nu vrei să o folosești, pentru că îți este frică.
Ești un inamic al progresului, asta ești.
Cu invenția aia, o să lucrez mai puțin și îmi convine.
- Cine plătește pentru asta? Cine plătește? - Patronul, cine altcineva?
Toți în afară de patron.
Noi, muncitorii vom plăti. De asta existăm.
Te-a molipsit. Uită-te la astea.
Olmo dă păduchi la toată lumea.
Fiul tău este împuțit. Ar trebui despăducheat.
Bineînțeles că ar trebui despăducheat. Cineva trebuie să mă ajute.
Astăzi, Olmo a găsit o broască vie și a forțat-o pe Nina mea să o mănânce.
Ce știți voi despre filozofie?
Nimic. De aia.
Eu sunt singurul de aici care a fost la întâlniri și care pot face un sindicat,
pentru că oricine înțelege, trebuie să vină la acele adunări
și trebuie să călătorească pentru a spune despre noua justiție a nefericiților țărani
care lucrează cu sudoare toată viața,
dar profită nu ei, ci numai patronul.
Amin.
Uită-te la asta!
Cine plânge?
Rosina vrea să-l trimită pe Olmo la mânăstire.
- De ce? - De ce? Băiatul este un diavol.
Vor să mi-l ia, propriul meu fiu.
Să-l facă preot.
Nimic nu se întâmplă degeaba. Te-ai distrat. Ei bine, acum plătești.
Haide, se putea întâmpla oricui.
Termină. Mi se pare că a făcut mai mult decât majoritatea.
Când naști un bastard, întotdeauna iese rău.
Bastard?
Cine a spus bastard?
Nu există niciun bastard în casa mea.
Tatăl lui Olmo este unul de-al nostru. Este sau nu adevărat?
Rosina, este adevărat sau nu?
Spune-le, Rosina. Știi.
Este adevărat. Bineînțeles că știu.
Dacă eu nu știu, cine să știe?
Olmo!
Olmo, te-au strigat. A fost Leo.
- Dalco Olmo. - Unde se duce?
- Uite-l! - Lăsați-mă! Lăsați-mă!
- Puneți-l pe masă. - Urcă-te acolo!
Dalco Olmo, acum că ai crescut...
Tot în pantaloni faci...
Vino aici.
Să-ți aduci aminte: vei învăța să citești, vei învăța să scrii,
dar vei rămâne tot Dalco Olmo, fiu de țărani.
Condamnat la sărăcie.
Vei merge în armată, nu?
Vei vedea lumea. Poate vei învăța să te supui.
Cu șuturi în fund tot mereu.
Te vei însura, nu?
Vei munci pentru copiii tăi.
Cel mai bun lucru este să înveți să fii răbdător.
- Cine vei rămâne întotdeauna? - Dalco Olmo.
Asta ești, Olmo. Un țăran!
Ai înțeles? Fără preoți în casa asta.
- Ce ai în mână? - Nimic.
D-ul Giovanni mi l-a dat. I-am vândut broaștele. Este al meu.
Dacă este al tău, atunci aparține tuturor.
- Este prea sus, o să cad. - "Este prea sus, o să cad".
Aș vrea să cazi să îți rupi gâtul. Ești o fricoasă.
Alfredo, Regina, veniți la masă.
A venit o vedere de la fratele meu, parizianul.
"Aici în orașul luminii, mă gândesc la voi cu afecțiune."
"Cele mai bune urări, ca întotdeauna, Ottavio".
Alfredo!
Afecțiune și cele mai bune urări! Nu a mai scris de un an.
Nu se simte acasă aici.
Nu îi pasă de noi.
Ce? Exagerezi.
Fratele tău știe cum să trăiască.
Paris, restaurante de lux, șampanie...
Noi ne sacrificăm în timp ce el toacă banii.
- De ce trebuie să te strigăm mereu? - Regina!
- O să servesc eu. - Broaștele arată bine.
Foarte grăsuțe. Alfredo?
- Nu, nu broaște. - Haide, nu fi copil.
Sunt dezgustătoare. Îngrozitoare.
Manierele, Alfredo.
În armată îți vei dori să ai ceva atât de delicios.
Pe... naiba.
Fratele meu? Fratele meu a spus asta?
Regina.
- Cine sunt alea două? - Mă întrebi asta în fiecare seară.
Sunt sora mea și fetița ei, Regina.
Alfredino.
Cina mea.
Du-te și întoarce-te repede.
Este din ce în ce mai rău.
Cât mai poate trăi?
Răbdare, răbdare.
Este cu opt ani mai tânăr ca mine
și ai vrea deja să fie mort.
Ți-l imaginezi pe Ottavio, cu scuza că este cel mai în vârstă,
să vină aici și să se poarte ca un stăpân?
S-a născut cu grația unui nobil adevărat.
La fel și eu. În mod sigur nu m-am născut călugăriță.
Și eu o să fiu călugărița când am să cresc mare.
- Vrei să tragi? - Da.
Strânge mânerul. Umărul drept în spate.
Tine ambii ochi deschiși.
- Vezi familia aia de vulturi? - Da.
Cel bătrân și negru cu ochii de mărgele?
- Da. - Aia este ținta ta.
L-ai nimerit. L-ai nimerit!
Imaginează-ți șocul.
Soțul meu dă faliment și fuge în America de Sud,
lăsându-și soția și fiica fără niciun ban.
- Dacă nu ați fi fost voi... - Nu... Amelia.
O să îmi mai văd tatăl vreodată?
El este noul tău tată acum, nu-i așa, Giovanni?
Bineînțeles. Dacă nu vă întrețin eu, cine?
Dar tu, îmi vei spune unchiule.
Acolo sunt.
- O împușc eu pe Regina. - Nu, Regina este a mea. Regina e a mea.
Pregătește, țintește, foc!
Chiar între ochi.
Acum șacalii.
Gata? Țintește, foc!
Ei bine...?
Nebun bătrân.
Treci înapoi la masă.
Am spus să treci înapoi la masă.
Iar ție, să-ți fie rușine.
Masa! Treci!
Idiotule.
Să-ți fie rușine. La vârsta ta...
Există un ocean între noi,
între mine și voi toți,
un ocean!
Vorbește, vorbește...
Cumperi mașini...
locul o să ajungă de ruină.
O să vezi că o să te saturi de secerătoarea aia mecanică,
d-le "Modernizare".
Acum mănâncă-ți mâncarea.
Ajungi în iad dacă nu mănânci.
Urinează în buzunar!
Unde ai auzit asta?
La un prieten.
Nu o să-i las niciun cent și nu o să-i dau nicio fărâmă de pământ.
- Poți să mă crezi. - Tatăl tău îl prefera pe Ottavio.
Sunt aici numai pentru că proprietatea asta îmi va aparține.
Toată! Altfel, aș fi...
Știi ce cred eu despre Ottavio?
Ei bine, sunt invidios. Da, dragă.
Să poți scăpa de familia asta...
Imaginează-ți să cheltui toți banii ăia în șase luni.
Un milionar înconjurat de târfe.
Un ocean de rahat!
Care este rostul să-l presezi atât pe bietul băiat?
Prefer să-mi educ copilul așa cum cred de cuviință.
Alfredo!
Când îi va fi foame, se va întoarce, te asigur.
Ăștia nu sunt păduchi, sunt pui prăjiți...
Stai nemișcat, stai nemișcat.
Puțin puf deasupra, iar restul chel ca un castravete.
Nu te mișca, stai nemișcat.
Nu mă mai întorc acasă niciodată.
O să locuiesc cu unchiul Ottavio.
Alfredo! Alfredo! Unde ești?
- Bună seara, d-le. - Bună seara.
Vino înapoi în casă, mă auzi?
Bună seara, d-le Giovanni.
Tu!
- L-ai văzut pe Alfredo? - Nu, nu l-am văzut.
Du-te la culcare, cap de dovleac.
Este târziu.
Olmo.
- Olmo. - Ce este?
Vino în pat. Știi că nu pot dormi dacă nu dormi și tu.
Dacă tata ar fi fost aici, nu m-ar fi râs în cap.
Le-ar fi arătat el.
Odată l-am auzit cum mă striga noaptea târziu dinăuntrul fântânei.
Alfredo!
Haide să fugim amândoi.
Alfredo!
L-am auzit odată cum mă striga din vechiul teasc: Olmo!
Alfredo.
Și în pivniță, din baie, l-am auzit cum mă striga: Olmo!
- Alfredo. - Olmo.
Să vedem dacă poți zbura.
Nu fă asta! O să mă faci să cad!
Este roșu, dar nu este copt.
Fiica ta se mărită cu Mario infirmul în August, nu?
- Ce crezi de asta? - Du-te și dansează, bine?
Călărețule! Vino înapoi aici.
Vino înapoi!
Nu lăsa calul ăsta aici nelegat.
Vino înapoi, Fiu de...
Nu mai am suflare să...
să dau un simplu ordin.
La naiba!
Ascultă.
Frumoasă muzică...
tineri...
dansează...
se îmbrățișează.
Înainte să se termine ziua, o să facă dragoste.
Oricum, aici nu este locul unui bătrân.
Este o zi caldă, nu-i așa, d-le patron?
- Cine ești? - Sunt Irma,
fiica cea mai mică a Adelinei.
Nu sunt obișnuită să port pantofi și mi s-au umflat picioarele.
Dar sunt frumoși, nu-i așa? Sunt un cadou.
Patroana a spus că sunt ai Reginei.
Irma... vino.
Irma.
D-le patron?
Nu fi speriată. Nu fi speriată.
Nu fi speriată.
Ia-l.
M-ați strâns atât de tare, încât m-am speriat.
- Mulge-o. - Dar vaca nici măcar nu mugește.
Nu vezi cât de plină este? Mulge-o.
Strivește, strivește.
Vacile sunt pline de lapte și de bălegar.
Un blestem. Un blestem pe care îl ducem cu noi.
Se mărește cu vârsta.
Știi care este cel mai rău blestem din lume?
- Furtunile cu grindină. - Nu furtunile cu grindină.
Nu sunt blesteme.
Laptele și rahatul în creier.
Războiul și boala...
Nici ele nu sunt blesteme.
Strânge, țâșnește.
Blestemul este când nu o mai poți face.
Laptele și rahatul.
Nu o mai pot face...
Nu se mai întărește.
Vezi? Pune-ți mâna înăuntru.
D-le Alfredo, nu poate nimeni mulge un taur.
Du-te.
Întoarce-te la dans.
Chiar pot să plec?
Du-te, du-te.
Irma.
Când se termină dansul...
- Spune-le că am murit. - Da, d-le.
Amintește-ți...
- Sunt mort. - Da.
Patronul, Dumnezeule! Patronul este mort.
Patronul mi-a zis să spun că este mort.
- Așa trebuia. - Crezi că ar putea fi adevărat?
Lasă apa ca să putem să îmbătăm privighetoarea.
- Până sus. - Vrea să continuăm să dansăm.
- Dă ordine chiar și după ce a murit. - Muzica!
Dacă te-ai putea vedea acum, d-le Alfredo.
Nu așa trebuie să moară un patron.
De ce ai lăsat vacile libere?
Ca să am mai mult de lucru?
Poate... Poate adevărul este că atunci când un om nu face nimic în viața lui...
îi rămâne prea mult timp să gândească,
iar gânditul prea mult îl face... idiot.
Măcar știam cine ești și tu mă cunoșteai.
Știam cine dă ordine.
Un mare și urât taur!
Dar acum, cine știe ce o să se întâmple fără tine?
"Eu, Alfredo Berlinghieri,"
"fiind sănătos la minte și trup"
"doresc să-mi exprim ultimele dorințe și testamentul".
"Astfel, îl declar pe fiul meu cel mic, Giovanni,"
"drept unic moștenitor"
" și îi las fiului cel mare, Ottavio..."
Ce a spus?
" Fiului cel mare, Ottavio."
"... fiului cel mare, Ottavio,"
"îi las o rentă"
"de 5.000 de lire pe an"
"care îi va fi plătită până la sfârșitul vieții"
"de unicul meu moștenitor, Giovanni Berlinghieri".
"Îi mai las de asemenea..."
"reședința din oraș."
"Mai mult, se înțelege..."
"că întreaga proprietate Berlinghieri, compusă din..."
Întoarce-te în pat, Alfredo. Bunicul nu se simte bine.
Întoarce-te în pat!
"compusă din..."
"Întreaga proprietate Berlinghieri."
Bunicul este mort!
Nu, nu! Nu, nu!
Bunicul este mort! Bunicul este mort!
"... 900 de acrii de teren cultivat!"
"Vila familiei..."
"... clădirile fermei..."
"... mașini și unelte,"
" și animalele vii,"
" vitele,"
"caii și porcii,"
"oile,"
"le las fiului meu, Giovanni."
Acest turban...
a aparținut odată...
unui vânător de tigrii.
Unchiule Ottavio, lasă-mă să vin cu tine.
De ce? Nu îți place aici?
Sunt toți niște mincinoși.
- Unde să plecăm? - Într-o călătorie cu vaporul.
- O călătorie cu vaporul? - Da.
Că asta?
Pune jos viermele ăla de mătase!
- Pune-l jos! - De ce?
Pentru că eu mă ocup de ei.
Dar îi pot atinge de câte ori vreau.
Ești tâmpit.
Nu.
- Știi, sunt patron. - Sunt ai mei. Nimeni nu se amestecă.
- De ce nu? - Pentru că îi hrănesc. Pune-l jos.
Când o să am chef.
Chiar dacă îi hrănești, viermii de mătase tot ai mei sunt.
Și mâncarea este a mea.
Și secerătoarea mecanică.
Și grâul este al meu.
Acest vierme este al meu. Vacile sunt ale mele.
Chiar și familia Dalco îmi aparține.
Și tu îmi aparții.
Vierme murdar, dă-i drumul!
Nu!
Să arzi în iad! Vei arde în iad! Arzi în iad!
Vino înapoi aici, lașule!
Ajută-mă până nu o pățim amândoi.
Te-aș putea bate cu o mână la spate.
Nu ai putea să bați nici măcar o broască.
Poftim, ia-ți viermele de mătase înapoi.
Se mai agită încă. Ceilalți și-au făcut un cuib.
Nu este o pasăre, nătângule.
Alea se numesc pupe sau coconi. Mai bine ți-ai da alea ude jos.
Este o lumină bună. Uite, de câte ori ies, se formează fluturi.
- Nu am văzut asta. - Sora mea s-a transformat într-o noapte
și, ca un fluture, a zburat.
- De ce a zburat? - S-a născut moartă.
Nu este adevărat. Când ești mort, ești mort. Nu mai zbori nicăieri.
Ești îngropat în pământ și asta este.
- Cred că doare. - De ce să doară?
- S-a întors pielea. - Să vedem dacă a ta este diferită.
Arată ca un cocon!
trage pielea înapoi și o să arate că a mea.
- Nu se trage. - Trage mai tare.
Mă ustură.
Te ustură pentru că nu ești curajos,
- Și pentru că nu ești un socialist. - Ce este asta?
Eu sunt un socialist cu buzunarele găurite.
Un socialist cu buzunarele găurite?
Lasă... Ce știi tu...
Nu mai fă pe deșteptul și pune asta pe tine.
- Nu, nu vreau. - Nu fi copil.
Nu mai plouă. Ascultă.
Uite, uite. Uită-te pe fereastră.
- Ce este asta? - Este orașul, desigur.
Nu poate fi orașul. Este prea departe.
Este orașul, îți spun eu. Uite.
Acolo este catedrala cu domul. Am fost acolo cu unchiul meu.
Și acolo sus, sunt casele alea mari.
Nu sunt case, turnuri.
Uită-te la fumul care iese din aia.
Aia este o fabrică, Olmo.
Ne văd și ei așa cum îi vedem noi?
Tată, se vede orașul din pod și clădirile...
- Nu acum. Mai târziu, bine? - D-le Giovanni,
din anul când m-am însurat nu a mai fost o furtună cu grindină ca asta.
Adună-i pe toți aici.
Și pe zilieri.
O să aștept pe câmp.
Orso.
Orso!
- Turo! - Turo!
- Censo! - Censo!
- Oreste! - Oreste!
- Amoretto! - Amoretto!
- Gancio! - Gancio!
- Vecchione! - Vecchione!
- Montanaro! - Montanaro!
Toată lumea! Toată lumea pe câmp!
Să recunoaștem, oameni buni.
Am pierdut totul.
Vinul, roșiile, cartofii,
porumbul... Totul.
Acum, va trebui să facem un sacrificiu.
Nu este așa, Leo?
Ce s-a întâmplat? Ți-ai înghițit limba?
Haide, spune-le. Câte grâne am pierdut? Spune-le.
- Jumătate. - Tu spui jumătate.
Este simplu, va trebui să ne mulțumim cu jumătate din bani. Dacă vă convine.
Când am avut o recoltă dublă, nu ni s-au dublat banii.
Dacă este să fiu sincer...
Dacă mi-aș privi numai interesul,
v-aș concedia pe toți, în special pe zilieri.
Dacă nu ați fi atât de ignoranți, mi-ați mulțumi
pentru că cel care face cel mai mare sacrificiu sunt eu.
Care este problema?
Cine dă ordinele aici? Cine este patronul?
Tu!
Am pierdut aproape tot, nu ai auzit?
Urechile tale sunt destul de mari...
Patroane, ce faci tu este un păcat și ne vom aminti toți de asta.
Tatăl tău a fost bun. Nu ne-a făcut rău!
Ne întristezi!
Acel om și-a pierdut auzul, dar tu ți-ai pierdut sufletul.
Te blestem ca niciun preot să nu ridice...
Turo își va găsi un nou patron!
Mâncare. Toată lumea în casă.
Ești rănit rău?
Nu.
Un accident, a fost vina mea.
Săracul Vittorio.
Tată, nu mai este mămăligă.
Tată, mi-e încă foame.
Vei uita de foame dacă asculți asta.
Apa!
Lăsa apa să treacă!
Lăsa apa să treacă.
- Este începutul. - A ce?
- A sindicatului. - Ce au spus?
Să plecăm. Să facem greva mâine.
- O să faci asta? - Toată lumea o să facă asta.
Da... ce se întâmplă aici?
Suntem în grevă, asta se întâmplă. Toată lumea a fost de acord.
Grevă?
Știi ce înseamnă grevă?
Te-am întrebat dacă știi ce înseamnă!
Aceste mâini nu vor mai munci. Nu vor mai secera.
Nu vor mai recolta.
Nu vor mai... nu vor mai... mulge. Nu vor mai săpa.
Totul va fi nemișcat.
Pământul... pământul moare. Credeți că veți scăpa cu asta?
Da. Acum avem sindicatul.
Sindicatul?
Ce este sindicatul?
V-a spus sindicatul că...
că vom mânca iarbă?
Asta va fi rău. Foarte rău.
- V-a spus sindicatul toate astea? - Da.
Sindicatul înțelege. Sindicatul este pentru noi.
Poți riposta cu sindicatul și o să-ți arăt cum.
Greva a început!
Greva a început.
Greva a început!
A început greva!
Greva a început!
Știi, îmi place melodia asta.
A început greva!
Grevă.
A început greva!
Ar trebui să le mulgă pe bietele animale. Au început să mugească.
Le aud și eu. Greva i-a paralizat și pe servitori?
Desolina, trimite un băiat să cumpere niște lapte din oraș.
Dacă vede un Dalco, să-l ocolească. Să nu vorbească cu oamenii ăștia.
Este ridicol. O sută de vaci și noi trebuie să cumpărăm lapte.
Nenorociții ăia vor să mă ruineze! Este împotriva legii.
Ceea ce fac este necivilizat și nu pot să-i fac să-și revină.
Nici măcar pe bătrânul Leo.
Mai devreme sau mai târziu, vor ceda.
Între timp vacile sunt gata să explodeze
și grânele putrezesc pe câmp.
De ce nu mănânci?
Ascultă asta: "Discuțiile dintre Sindicat și Patronate"
"au fost întrerupte".
"Zona grevei este păzită de un regiment de cavalerie".
"Nu vom fi constrânși, spune patronatul..." Oprește-te.
" de un sindicat al gloatei agitate".
"Ne opunem boicotului lor impunând stoparea grevei".
Vom răspunde violenței cu violență".
"Singurul verdict corect este biciul,"
"care va fi folosit pe muncitorii vinovați de sabotaj".
Bunicule, ce înseamnă spărgător de grevă?
Spărgătorii de grevă sunt nenorociții care muncesc când ceilalți sunt în grevă.
Ei de ce nu fac grevă?
Pentru că sunt mai ignoranți ca noi.
Ascultă, ascultă! Auzi muzica!
Bună ziua, părinte.
Uită-te acolo.
Uite-l pe d-ul Giovanni alergând încolo și încoace.
Este Passetti. Trebuie să muncească stând jos.
Și acolo, este Campanini. Este avocat.
Fata cu codițe lungi este fiica lui.
- Ei sunt spărgători de greva? - Nu, nu. Proprietari.
Ce ciudat arată...
Olmo. Olmo, vino aici.
Poate fi ăsta socialismul,
toți cei bogați transpirând
iar cei săraci stând întinși sub un copac?
Este prea bine ca să dureze.
Ești un băiețel norocos, Olmo.
- De ce? - De ce?
Mie mi-au trebuit 73 de ani ca să văd un proprietar muncind.
Așa este. Termină de întins capcanele.
Olmo.
Adu niște frunze. Fă puțin vânt.
Întotdeauna mi-a plăcut vântul.